EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Detta har hänt...
Nej!
Du lurade mig.
Du försökte mörda din egen son!
Jace är en förrädare mot Klaven.
Tack för att jag får sova här.
Du sa till Victor att jag var ansvarig för ett av Camilles nästen.
Ta henne till hotell DuMort, eller dö.
-Kan adamas spåra Jace? -Inte ensamt.
-Ge mig stenen. -Håll dig nära ytan.
Om du går för djupt, kan du inte komma tillbaka.
Nu återstår bara en sak.
-Döda henne. -Jace... Spring!
Jonathan! Ni har ingenstans att fly.
Alec!
-Samma sida. -Fel av mig.
Enligt mamma och pappa skulle du komma imorgon.
Här är jag i alla fall.
-Jag heter Jace. -Alec.
Du tvekar när du släpper pilen.
Jag hör nog tjat från mina föräldrar. Börja inte du också.
Förlåt.
Jag är inte van vid andra människor.
Får jag pröva?
Det handlar om självförtroende.
Tro att du är bäst...
...så är du oslagbar.
Jace, jag...
Det funkar inte.
Förlåt, Isabelle.
Parabatai-band håller ihop två själar.
Jace och Alec delar känslor, instinkter, styrka.
Det är ett änglalikt band. Min magi förmår inte så mycket.
Är Jace likadan?
Det är inte säkert.
När Alec kallade på honom, återvände inte en del av hans själ.
Han är vilsen nånstans mellan sig själv och sin parabatai.
Men om Jace återför den delen av hans själ...
Då kanske vi har botemedlet.
Vad vi än gör, måste det göras fort.
Stanna hos Alec. Jag ska hitta Jace.
Min stele.
Clary?
Gretel.
Hallå! Vad pågår?
-Herregud. -Det är inte som du tror...
-Ring polisen, nån! -Sluta.
Ring larmcentralen!
-Nej. Du får inte gå in dit... -Var är Izzy?
Jag hämtar Aldertree.
-Hur är det? -Bra. Jag måste träffa Izzy.
-Clary, vänta. -Nej.
Vad hände? Var har du hållit hus?
Det undrar vi allihop.
Ta med te och ombyteskläder till mitt kontor.
-Vi ska ha en pratstund. -Jag bara...
Låt mig träffa Isabelle.
Hon är hos Alec, Clary.
Han hjälpte mig att hitta dig. Nåt gick på tok.
Han är illa däran.
REDHOOK HAMN
MISSAT SAMTAL MAMMA
Det är mamma. Vi har inte pratat på länge. Jag vill veta att du mår bra.
Simon, jag är verkligen orolig.
Du sa att du ville bo på studenthemmet,
men jag ringde skolan, och ingen har sett dig på flera veckor.
-Vad pågår? Ring mig, snälla. -Mamma.
Beati Bellicosi.
Hon var en rar flicka.
Nej. Hon var ett jäkla besvär för mig.
Jag kommer sakna henne.
Några ledtrådar?
Vittnet såg en ljushårig man fly från platsen.
Låt mig gissa. Omkring 20, med tatueringar?
Lämna världslingarna utanför. Flocken sköter det.
Tror du att han dödade henne?
Jag vet inte vad jag ska tro.
Isabelle? Clary är tillbaka.
Bra. Clary är säker.
-Nu kan vi alla gå hem. -Vänta, Magnus.
Hur mår Alec? Klarar han sig?
Vad sa jag när du tog hit en rädd sexårig flicka?
Du ville inte ha med Shadowhunters att göra.
Jag borde ha hållit fast vid det. Men jag lät dig övertala mig.
Hur många års minnesradering var det?
Tolv.
Jag står i skuld till dig. Låt mig hjälpa.
-Du har gjort nog. -Jag försökte bara...
Du gör det du alltid gör.
Manipulerar andra att lösa dina problem.
-Nu får Alec betala priset. -Det är inte sant.
Visa att jag har fel.
Du har visst varit med om nåt hemskt.
Enligt Jocelyn togs du av Dorothea, en trollkarl under Valentines kontroll.
Det stämmer.
Portaliserade hon dig till ett skepp i East River?
Jag vet inte.
För tre timmar sen hittades en tanker där, övergiven.
På skeppet fanns en symbol. Det var Cirkeln.
Om du vet nåt om Valentine, om Jace...
...måste du berätta för mig.
Det sista jag minns var att Dot grep tag i mig.
Sen... Sen vaknade jag i vattnet.
Jag blev nästan påkörd av färjan, sen simmade jag iland och kom hit.
Om du försöker skydda Jace, blir det bara värre av att ljuga.
Jag garanterar hans säkerhet om du hjälper mig få hit honom.
Det är ett löfte.
Jag vill gärna hjälpa, men jag vet inte mer.
Dot raderade säkert ut mitt minne.
Hur kunde du ljuga för honom?
Jag kunde inte låta honom jaga Jace igen.
Så Dot fällde vakterna och ni två hoppade av skeppet tillsammans?
Ja, men när vi nådde vattnet var strömmen så stark.
Vi tappade bort varandra. Jag letade överallt. Jag fann honom inte.
Om han och Alec är sammanlänkade, kan han inte simma.
-Han kan vara... -Nej.
Jace är vid liv.
Annars hade Alecs parabatai-runa slocknat.
-Det är väl goda nyheter? -Ja.
Men jag vet inte hur länge till Alec klarar sig.
Kanske är Jace hans enda hopp,
och Valentine och Cirkeln kanske redan har hittat honom.
Isabelle... Jace är den starkaste jag känner.
Vi ska hitta honom.
Jag lovar.
Du verkar behöva en drink. Och en handduk.
Bara din telefon?
Din är väl antagligen blöt.
-En lång historia. -Jag är fast här hela kvällen,
och Shadowhunters lär ju älska att höra sig själva prata.
Jag känner igen runorna i nacken.
Du är en varulv.
Telefonen är för betalande kunder, men jag känner mig generös, så...
Huset bjuder.
Tack.
Maia. Trevligt att träffas.
-Vi måste hitta nåt som tillhör Jace. -Oroa dig inte.
Aldertree låter spåra honom dygnet runt.
Jace använder nog en runa som skydd, annars hade nån redan hittat honom.
Har han varit där hela tiden?
Han är enda skälet till att Alec ännu har en chans.
Men hans magi tar slut nån gång.
Kraften tar slut.
Hallå?
-Izzy, det är jag. -Jace.
-Mår du bra? -Lite våt, men jag överlever.
-Du, Clary... -Hon är här. Hon är trygg.
Jace, det är jag. Vi måste få dig till Alec.
Vad menar du? Varför då?
Han försökte spåra dig med sin parabatai-runa.
Han är liksom fast i en mardröm utan att kunna vakna.
Han letade efter dig, så bara du kan hjälpa honom.
-Okej. Jag kommer. -Nej. Klaven vill se dig död.
Vem vill inte det? De får ställa sig i kö.
Möt oss hos Magnus. Vi hittar ett sätt att ta dit Alec.
Okej. Jag kommer dit så snart jag kan.
-Bra så? -Ja. Tack.
-Det verkade inte så. -Bry dig inte.
Bra, för vi behöver hjälp av en Shadowhunter.
Ser du Taito där borta? Cirkeln tog hans guddotter.
Mitt framför hans ögon. Du kanske kan ta reda på nåt.
Jag... Jag önskar att jag kunde.
-Har du viktigare saker att göra? -Jag menar inte så.
Jag väntar på en förklaring.
-Beklagar. -Du måste göra ditt jobb, Shadowhunter.
-Du måste skydda oss. -Min bror behöver mig.
Jag måste gå.
Det är nog han som behöver skyddas.
Det var han som kidnappade Gretel.
Jag vill inte skada nån.
Synd. För det vill vi.
Hör du...
Jaså?
Fan då.
Hej, mamma. Jag hörde dina meddelanden.
Jag vill bara säga att jag inte är död, så ring inte polisen.
Vi har inte pratat på ett tag, så jag tänkte komma förbi.
Förhoppningsvis är du hemma.
Det var bara det. Hej då.
-Ska du hem? -Bara en omväg.
Min mamma har ringt 30 gånger.
Jag säger att bandet är ute på turné, sen letar jag vidare efter Camille.
Om du tjatade mindre på mig om att leta efter Camille
-och letade efter henne själv... -Fattar du hur allvarligt det är?
Hela klanen är ute och letar, men hon är ditt ansvar.
Jag kan inte vara den bästa vampyren som Camille har skapat.
Nej, men tyvärr är du den enda som är kvar.
Alla andra har anslutit sig till henne.
Inbördeskrig hotar. Camille växer i styrka.
Jag fortsätter bara jag har pratat med min familj.
Vi är din familj nu.
-Ska jag bara glömma min mamma? -Din mamma.
Hon åldras, men du förblir densamme.
Och slutligen är hon borta.
Förr eller senare tonar minnena av henne bort,
vare sig du vill eller inte.
Det kommer inte att hända. Inte med mig.
Det kan du försöka intala dig.
Mamma?
Är det nån hemma?
Åh, nej.
Hur får vi Alec till Magnus våning?
-Aldertree har folk överallt. -Det går bra.
Mina föräldrar vill ta Alec till Idris.
Magnus ska skapa en portal, som vi tar till Jace.
Hej, Simon.
Clary, mamma är försvunnen. Hon dricker igen.
-Åh, nej. -Det är mitt fel.
Hon har varit nykter sen pappa dog,
men jag fann vodka, och det har inte funnits i huset på många år.
-Om nåt händer henne... -Lugna ner dig.
-Hur länge har hon varit borta? -Jag vet inte.
Jag försökte ringa. Hon svarar inte. Jag vet inte var hon är.
Jag behöver din hjälp.
Vänta lite.
Izzy, Simon behöver mig.
Hjälp din vän. Magnus och jag klarar oss.
Tack, Izzy.
Jag kommer.
Håll i nåt som tillhör Elaine. Nåt som är viktigt för henne.
Jag vet precis.
Verkar det bekant?
Ja. Han är snyggare i verkligheten. Jag borde inte ha låtit honom gå.
Vi borde återgälda det han gjorde mot Gretel.
Det här är ingen demokrati. Ingen dödar nån utan mitt godkännande.
-Så han får men inte vi? -Så menade jag inte.
-Han kidnappade henne. Vad mer behövs? -Jag var där.
Vittnet såg honom stå böjd över kroppen.
Du är polis. Är det inte ett solklart fall?
Nej. Jace är för smart för att lämna en kropp efter sig.
-Vems sida är du på? -På lagens sida.
Vems lag?
Lugn. Vi har haft nog med slagsmål här för idag.
Jag kan reglerna. Blod för blod.
Om Jace gör Valentines smutsgöra, dödar jag honom själv.
Bästa teamet.
-Bästa teamet. -Det är okej, Alec. Hör du mig?
Vi ska få dig tillbaka.
-Ville du förflytta Alec till Idris? -Nej, mina föräldrar.
Alec lämnar inte institutet.
Hans trollkarlsvän kommer säkert på nåt.
Här.
Det är inte som att väcka Törnrosa med en kyss.
Runmakten är djup. Den kräver magi som inte kan nås här.
Jag vet inte vad du har i kikaren, och jag bryr mig inte.
Jag anser att Alec är för svag för att förflyttas till Idris.
Du använder honom som bete för att gripa Jace.
Nej, jag försökte fånga rymmaren som satte Alec i den här positionen.
Jag gav den här trollkarlen tillträde hit enbart för att behandla din bror.
Men det verkar inte gå nåt vidare.
Jag ställer Raj vid dörren som vakt. Gör inte om det här.
-Jag lyder bara order. -Tyst, Raj.
Nästan framme.
-Vi får inte bli övermodiga. -Vadå "vi"?
Tror du jag är övermodig?
Jag rår inte för min begåvning.
Därför är vi ett bra team.
Jag lockar fram dem och du...
Gör grovgörat?
Som jag sa...
...är vi ett bra team.
Det bästa.
Inser du att det här är vår sluttest?
När vi får våra parabatai-runor är vi bröder.
Inget kan förändra det.
-Vi går och berättar det för Izzy. -Visst.
Alec, det här är nåt bra.
Visst är det. Kom igen, dags att fira.
Så ska det låta.
Du kan inte dölja din vittring, Shadowhunter.
Mår du bra?
-Jag ringer larmcentralen. -Nej.
-Låt bli. -Lugn, kompis. Du är snart bra.
Jag behöver ambulans. Killen blöder ordentligt.
Jag är på Union Street Station...
Han verkar ha råkat illa ut.
Rum fyra, fort!
-Jag klarar mig. -Han vaknar!
-Jag måste nå min bror. -Ge honom morfin.
-Han kommer att dö. -Jag vill rädda dig, inte din bror.
Nej...
Några framsteg?
Tyvärr. Jag försöker bli klok på det här med spårningen.
Jag måste rensa huvudet, säger Isabelle, men det är svårt när man är Shadowhunter.
Jag borde ha tittat in ibland istället för att undvika henne.
-Det kanske är bäst att säga sanningen. -Va? Komma ut ur kistan?
Hur skulle hon reagera?
Vi tar reda på det.
Jag vet inte. Det är inte lätt att få in en sån sak i huvudet.
Simon.
Glöm inte, okej?
Det är kvinnan som stod ut med dina ändlösa bandrepetitioner,
din obotliga hypokondri...
...som gjorde dina äckliga senapssmörgåsar
när du vägrade äta nåt annat.
Om hon kunde acceptera dig då,
kan hon säkert acceptera dig som du är nu.
Okej?
Senap innehåller antioxidanter. Det är nyttigt.
-Och vitt bröd... -Simon.
Simon, jag förnimmer henne. Hon är här borta, kom!
Nej. Det är för sent.
-Jag... -Alec?
Plocka upp det där.
Jag förstår, men jag har direkta order.
Om du inte kan hjälpa honom, så får du gå.
Min magi är det enda som hindrar Alec från att glida bort.
-Jag går inte. -Jag vet att du är gammal,
men är du döv också?
Han kommer inte att vakna på länge, så antingen går du,
eller så lyfter jag ut dig själv...
Förlåt. Jag ogillar påtryckningar.
Sluta. Vi måste flytta Alec, men det här hjälper inte.
-Det här kan inte stämma. -Jag tog alla blodvärden.
Det är inte normalt, vad det än är.
Jag tar en titt.
-Ursäkta. -Konstapeln.
Har du sett mannen här? Vi fick ett tips om att han var här.
Han kom hit för några timmar sen. Vi måste köra några tester innan...
Ingen fara. Vi vill bara prata.
Se er omkring. Han måste vara i närheten.
Du där! Vad håller du på med?
-Tråkigt med din bror... -Jag måste härifrån.
Du ska ingenstans.
Du har tur som överlevde blodförlusten.
Om du hade kommit senare...
Vad är det för ljud?
Herregud.
Låt världslingen gå.
Du har alla skäl att önska mig död, men låt mig förklara...
Jonathan.
-Hur fann du mig? -Jag följde vargarna.
Alec behöver dig. Låt mig hjälpa.
Som senast, när du sköt en pil mot mig?
-Inga fler modersinstinkter, tack. -Jonathan...
Det är Jace.
Jag beklagar verkligen.
Vad din far gjorde mot dig, valen jag måste göra...
Vi har väl otur båda två.
En livsläxa, bli inte kär i fan själv.
Och du har lidit mest.
Jag kan inte ändra det som hände.
Låt mig hjälpa dig att komma till Alec.
Och tillbaka till Klaven, som vill se mig död?
Klaven går att resonera med, men inte vargarna.
Låt mig göra det här för min son.
Jag har klarat mig själv hittills. Jag fortsätter likadant.
-Ingen förbättring än? -Nöjd nu?
Inte alls.
Alec är en av våra bästa. Det vore synd att mista honom.
Vi ska inte minsta honom.
Så självsäker.
Nästan för självsäker.
Det var väl synd.
När ska du inse att Jace är på vår sida?
Vår sida mördar inte varulvar.
Han nämnde alltså inte den överträdelsen.
-Det finns en förklaring. -Inte enligt Lucians flock.
Jag tog hit Jace för hans beskydd,
men du har tydligen andra planer.
Flocken får visst som de vill i alla fall.
Hur snart hittar Lukes flock Jace?
Varför ska jag berätta det?
För jag vet var Jace är.
Han är i Magnus våning i Brooklyn.
Då är vargarna nära. Det blir svårt att hinna dit före dem.
Ge mig tillgång till en portal.
Jag ska rädda både Jace och Alec.
Okej. Men sen överlämnar du Jace till mig.
Överenskommet?
Kom tillbaka. Snälla du.
Jag har slut på svar. Jag har prövat allt.
Utom...
-Varför är du inte redo? -Det här är fel. Jag gör det inte.
Jättelustigt.
Ni får väl bli vänner igen, helt enkelt.
-Det känns fel. -Jag förstår inte.
Det enda du har velat sen Jace kom var att bli parabatai.
Och nu är du nära.
Jag trodde i alla fall att du skulle förstå.
-Du har ju ingen. -Jag har aldrig önskat mig det.
Men du och Jace funkar ihop.
Ni slåss bättre som team än enskilt.
Jättetack för hjälpen, Izzy.
Ska du hoppa av efter alla år av träning?
Är du galen?
Den enda gången det händer, är när nån blir kär i...
Inte ett ord till.
-Jag förstår. -Det gör du inte.
Kanske inte.
Jag vet att du är odräglig och envis...
Vart vill du komma?
Men du är även lojal och hederlig och en hygglig prick
när du inte tänker på vad folk tycker.
En dag kommer nån att älska dig av hela sitt hjärta.
Om du lämnar Jace, kanske du aldrig finner en annan parabatai.
Vill du ta den risken?
Clary, du klarade det. Tack.
Det här är nog ett ensamuppdrag.
En vän övertalade mig att säga sanningen.
-Hon verkar vara en smart vän. -Vem sa att det är en hon?
Du fixar det här.
Clary, Lukes flock vill döda Jace. De tror att han dödade en av dem.
Vänta, vadå?
-Nej, de har fel. Valentine dödade henne. -Det har ingen sagt till dem.
De kommer närmare, så jag gjorde upp med Aldertree.
Han skapar en portal nu,
men jag vet inte om jag hinner till Jace fort nog.
Jag kanske hinner.
Mamma.
Simon? Tack och lov!
Jag trodde att nåt hemskt hade hänt.
-Jag har letat överallt efter dig. -Jag beklagar.
Jag måste berätta om var jag har varit
-och vem jag är. -Det är okej. Jag vet.
-Gör du? -Trodde du inte att jag skulle få veta?
-Jag menar... -Du borde ha berättat för mig.
Jag har varit så orolig.
Om inte din bandmanager hade hittat mig och förklarat allt,
-hade jag varit jätteorolig. -Min bandmanager?
Ja.
Hej, Simon.
-Berättade du för min mamma? -Visst.
Jag berättade att vi var på turné.
Visst. Förlåt, mamma. Min mobil dör ibland, bland annat.
Raphael väntade med mig tills vi fann dig.
Du borde vara mer rädd om din mor.
Det är för sent för henne att vara ute på gatorna ensam.
Nåt kunde ha hänt henne.
Du är rar, men oroa dig inte för mig.
Raring, du är så blek och... kall.
-Jag ska fixa nåt varmt. -Tack, mamma.
Vad i helsike?
Leta efter Camille, inte din mor.
-Du hotar min familj. -Du hotar min.
Ju längre Camille är lös, desto fler människor dödar hon.
Mitt folk.
Få mig inte att sänka mig till hennes nivå.
Nu är Simon hemma, så jag ska gå.
Redan? Jag kan inte tacka dig nog.
Ät middag med oss, vet jag.
Vi kan prata om Simons musik och karriär som revisor.
-Han hinner inte. Han har bråttom. -Dina vänner är våra vänner.
Du är välkommen hem till mig när som helst.
Hem till dig?
Vilken fin inbjudan.
Vi ses snart, Simon.
Jag är så glad att du är här... hemma.
Mamma, det här...
Det får inte hända igen.
Din bandmanager verkar... trevlig.
Det är han inte. Tro mig.
Jag sa åt honom att pausa turnén. Jag ska bara göra lokala spelningar.
Så du flyttar hem?
Jag vill det, ja.
Jag måste bara... få ordning på saker och ting.
Lovar du?
Jag lovar.
Jag älskar dig, vännen.
Jag älskar dig också, mamma.
God natt, raring.
Kalla tillbaka flocken. De lyssnar på dig.
Så enkelt är det inte. Flocken följer en kod, blod för blod.
Det är inte Jaces fel. Han blev lurad. Valentine dödade Gretel.
Jag känner hans manipulationer bättre än andra,
-men det betyder inte... -Luke.
-Vänta lite. -Snälla...
Maia fann Jace. Han är nära Brooklyn Bridge.
-Det är nära Magnus våning. -Inte nära nog.
Hon tänker döda honom.
Vad vill du göra?
Här slutar det.
Så nära.
Och ändå så långt bort.
Gretel tillhörde vår flock.
Hon var min vän. Du måste sona det du gjorde mot henne.
Jag dödade henne inte.
Valentine utnyttjade mig, som han utnyttjar dig just nu.
Bara han tjänar på att vi slåss.
Verkligen?
Ge mig ett enda bra skäl till att tro dig.
Jag vet hur det är att mista nån man älskar.
Min bror litar på mig. Jag...
Du får döda mig...
...men låt mig nå honom först.
Jag önskar att jag kunde, men... det är dem du måste övertyga.
Stopp!
-Avbryt! -Håll dig utanför.
Jace dödade inte Gretel. Det var Valentine.
Jag säger sanningen!
Plats.
Duktig vovve.
På Klavens order ska Jace Wayland följa med mig!
Maia.
Avbryt, sa jag.
Tack, Izzy. Du är bäst.
Tacka mig inte än.
Han orkar inte länge till.
Alec.
Var är Alec?
Lugn. Han kommer.
Besvär mig att inte lämna dig, och att alltid följa dig.
Besvär mig att inte lämna dig...
...och att alltid följa dig.
För dit du går, vill jag följa.
Där du bor...
Vad händer?
-Han tynar bort. -Nej...
Ditt folk ska vara mitt folk, och din Gud ska vara min Gud.
Där du dör, vill jag dö.
Och där vill jag bli begravd.
Må ängeln göra mig allt detta.
Och ännu mer...
...om annat än döden skiljer oss åt.
Lämna mig inte, Alec.
Om annat än döden skiljer oss åt.
Jace Wayland!
Du är dömd att gå till Benstaden
och där stå inför rätta för högförräderi och för att du hjälpt Valentine.
Vänta... Vad tusan pågår här?
Det är okej.
Det viktiga är att du är tillbaka.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson